Postare de vacanță. Clădiri celebre: Alhambra
26/07/2024 | Autor Cetatean Categorii: Arta |
Întrucît atît @Desy cît și subsemnatul suntem, fiecare, într-o mică vacanță de o săptămînă (din care revenim la finalul lunii), ne-am gîndit ca în locul Revistei Presei să avem cîte un editorial zilnic, fie de călătorie, fie politic, în funcție de cum este mai arzător. Și pentru că oamenii călătoresc în această perioadă, puțin turism cultural nu ar strica 🙂
Redactat de @Desy Demeter
Alhambra
În anul 711, o armata musulmana condusa de Tariq ibn Ziyad, a traversat Strâmtoarea Gibraltar și l-a învins pe regele vizigot (crestin) Roderic în Bătălia de la Guadalupe. Până in anul 718 musulmanii dominau cea mai mare parte a peninsulei, menținând stăpânirea islamica până în 1492. În această perioadă, numărul musulmanilor a crescut foarte mult, deși majoritatea populației a rămas creștină. Sub statutul de dahimi, musulmanii tolerau creștinii si evrei. Era stăpânirii musulmanilor înainte de 1055 este în general considerată o ”Epoca de aur”. Doar în regiunile de Nord ale peninsulei, creștinii au rămas sub stăpânire creștină.
Alhambra din Granada este unul dintre cele mai importante monumente de artă islamică. Alhambra este un ansamblu de clădiri, într-o fortăreață care domină câmpia și orașul Granada, situat în fața unui cartier popular și pitoresc, Albaicin. De acolo se văd vârfurile înzăpezite din Sierra Nevada. Printre aceste clădiri se află un palat maur, care glorifică acest complex, precum și palatul baroc al lui Karl V. și o biserică ridicată pe amplasamentul unei foste moschei.
Numele său vine din arabă, unde Qalat al Hamra înseamnă literalmente “castelul roșu“. Alhambra este construita odata cu intrarea în 1238 în Granada a primului suveran nasrid, Muhammed ben Nazar. Fiul său Muhammed al II-lea o va fortifica. Stilul nasrid atinge apogeul în secolul XIV, în timpul regilor Youssouf I și Muhammed al V-lea, care ridică cele mai prestigioase părți ale edificiului, între 1333 și 1354.
Inaintea unei continuari, as incerca o mica introducere intr-un curent artistic, putin cunoscut, dar care sta la baza multora dintre comorile artistice si culturale ale Europei – ma refer la Arta Mudejar, curent artistic care s-a dezvoltat avand la baza traditiile Spaniei Maure dupa Reconquista (“recucerirea”) Spaniei.
Mudejar (Mudajjan care înseamnă “domesticit”) este numele dat musulmanilor si evreilor spanioli care au rămas să trăiască pe teritoriul cucerit de crestini. Acestor musulmani si evrei li s-a permis să-si folosească limba si obiceiurile pentru un foarte scurt timp. Imediat dupa consolidarea noului Regat, au fost fortati sa se converteasca la crestinism, musulmanii devenind moriscos si evreii devenind maranos. Studiile genetice moderne arata ca o mare parte a spaniolilor de astazi sunt urmasii acestor populatii.
Arta mudejár (se pronunta mudehar) este un stil artistic dezvoltat în regatele crestine ale Peninsulei Iberice, dar care cuprinde influente, elemente sau materiale din stilul hispano-musulman. Este vorba de un fenomen hispanic în exclusivitate, desfăsurat între secolele al XII-lea si al XVI-lea, care presupune îmbinarea curentelor artistice crestine (romanice, gotice si renascentiste) si musulmane ale epocii. Pe de-o parte, unii istorici consideră acest stil ca fiind o imitatie a artei islamice; pe de alta, este văzut ca reprezentând o perioadă din arta crestină, în care apar elemente decorative islamice, dat fiind faptul că cei care îl pun în practică sunt mudejarii sau maurii.
Complexul regal din Alhambra – Complexul este format din trei părţi principale: Mexuar, Serallo şi Harem. Mexuarul este partea modestă şi găzduieşte zonele funcţionale, destinate afacerilor oficiale şi administrative. Elementele folosite sunt masive; plafoanele, podelele, tocurile sunt realizate din lemn de culoare închisă şi sunt în contrast puternic cu pereţii albi tencuiti cu ipsos. Serallo, construit în timpul domniei lui Yusuf I-ul, în secolul al XIV-lea, conţine si vestitul Patio de los Arrayanes (Curtea Mirtilor). Haremul estre extrem de elaborat decorat şi conţine spaţii de locuit pentru nevestele si concubinele monarhilor arabi. Această zonă conţine o baie cu apă curentă (rece şi caldă), bai de apa sub presiune pentru duş (ceea ce numin noi astazi geacuzzi). Băile sunt toate deschise în scopul de a permite lumină şi aer proaspat.
Bibliografie, note si citate:
Jacobs, Michael; Fernández, Francisco , Alhambra, Frances Lincoln, 2009.
Read, Jan. The Moors in Spain and Portugal. Great Britain: Faber and Faber Limited, 1974.
D. Fairchild Ruggles, “Alhambra,” in Encyclopaedia of Islam, third edition. Leiden: E. J. Brill, 2008
D. Fairchild Ruggles, Gardens, Landscape, and Vision in the Palaces of Islamic Spain, Philadelphia: Pennsylvania State University Press, 2000
Instructiuni comentarii:
Pentru a comenta sub identitatea de pe blogul anterior TheophylePoliteia autentificati-va mai intai, apasand pe iconul corespunzator din formular. [ Ex. pentru autentificare Wordpress apasati iconul
![](http://s1.wp.com/wp-content/mu-plugins/post-flair/sharing/images/icon-wordpress.png)